1984, Øst-Berlin. Glasnost er langt unna. DDRs befolkning holdes under-
-streng kontroll av Stasi, det øst-tyske hemmelige politiet.
100.000 kollaboratører og 200.000 informanter sikrer-
-proletariets diktaturs erklærete mål: "Å vite alt."
Stå stille. Se ned.
Fortsett.
UNDERSØKELSESANSTALT MINISTERIET FOR STATSSIKKERHET
Si 'kaptein' til ham.
Kom inn.
Sitt ned.
Hendene under lårene, håndflatene ned.
Hva har du å fortelle oss?
Jeg har ikke gjort noe.
-Jeg vet ingenting. -Har ikke gjort noe, vet ingenting.
Tror du at vi fengsler folk for moro skyld?
Nei...
Hvis du tror vårt humane system kan gjøre sånt-
-ville det alene rettferdiggjøre at du er arrestert.
Vi vil hjelpe hukommelsen din, fange nr. 227.
Den 28. september flyktet din venn og nabo Dieter Pirmasens-
-til vesten. Vi tror at han fikk hjelp.
Jeg vet ingenting. Han fortalte meg ikke engang at han ville dra.
Jeg hørte først om det på jobben.
Vennligst fortell hva du gjorde den 28. september.
-Det står i erklæringen min. -Si det en gang til.
Jeg var i Treptowparken sammen med barna mine.
Der møtte jeg min gamle venn Max Kirchner.
Vi dro hjem til ham og hørte på musikk til langt på kveld.
Han har telefon. De kan ringe ham og få det bekreftet.
Jeg kan gi Dem nummeret.
Våre statsfiender er arrogante. Husk det.
Stasi-høyskolen, Potsdam Eiche Man må ha tålmodighet, i 40 timer.
La oss spole litt fram.
Jeg vil sove.
Vær så snill, la meg få sove!
Hendene under lårene.
Fortell en gang til hva du gjorde 28. september.
Vær så snill, bare en time.
Bare litt søvn.
Fortell meg en gang til hva du gjorde den dagen.
Hvorfor holdes han våken så lenge?
Det er jo umenneskelig.
En uskyldig fange vil bli mer sint etter en time-
-på grunn av urettferdigheten. Han vil skrike og rase.
En skyldig fange blir mer rolig og stille...
Eller han gråter.
Han vet han er her av en grunn.
Den beste måten å avgjøre skyld eller uskyld på
-er uavbrutte avhør.
...min skolekamerat Max Kirchner.
Vi dro hjem til ham-
-og hørte på musikk til langt på kveld.
Han har telefon, De kan ringe til ham for å få bekreftet dette.
La dere merke til noe ved det han sa?
Det var det samme som fra begynnelsen.
Nøyaktig det samme. Ord for ord.
Folk som forteller sannheten kan omformulere ting, og det gjør de.
En løgner har forberedte setninger som han holder seg til under press.
227 lyver. Vi har to viktige indikatorer-
-og kan øke intensiteten.
Hvis du ikke gir oss navn, må vi arrestere din kone.
Jan og Nadja vil bli tatt i statens varetekt.
Er det dét du vil?
Hvem hjalp ham å flykte?
-Gläske... -En gang til! Snakk tydelig!
-Gläske...Werner Gläske. -Werner-
-Gläske.
Stille!
Stille! Hør etter!
Vet noen hva det er?
Det er en luktprøve for hundene.
Den må taes vare på etter hvert forhør. Glem aldri det!
De dere har med å gjøre er sosialismens fiender.
Glem aldri det!
Adjø.
Det var bra, virkelig bra.
Husker du-
-hvordan vi satt her for 20 år siden?
De har tilbudt meg et professorat.
Livet handler ikke om karakterer, om mine ikke var ille. Takket være deg.
Så, hvordan går det?
Hvorfor tror du alltid at jeg legger planer?
-Jeg ville invitere deg i teateret. -I teateret?
Jeg hørte at minister Hempf skulle dit.
Som sjef for kulturavdelingen, burde jeg vise meg der.
Det begynner sju. Vi bør komme oss av sted.
DE ANDRES LIV
Minister Hempf klokka ett.
Han var tidligere i statssikkerhetstjenesten.
Han har virkelig renset opp i teaterverdenen.
Georg Dreyman, forfatteren.
-Arrogant type, som jeg advarer mot. -Men lojal. Var alle som ham-
-ville jeg miste jobben, Han er vår enste lojale forfatter-
-som også blir lest i vesten. Han mener at DDR-
-er det beste landet i verden.
Se selv...
-Hva er i veien? Et nytt syn? -Fortell, Marta.
-Fortell! -Din Arthur-
-er død. -Arthur?
Kan du ikke ta feil, bare denne ene gangen?
Nei, søster. Tro meg.
Han falt død om.
Knust av det store hjulet.
Jeg ser det-
-selv om jeg heller ville se en annen redsel.
Hvorfor blir jeg ikke spart for disse synene?
Elena!
Dra hjem-
-og sørg, jeg skal overta skiftet ditt.
Likte du det?
-Dreyman er god, hva? -Jeg ville overvåke ham.
Overvåke ham? Undervisningen ødelegger instinktene dine.
-Jeg kunne overse det selv. -Han er ren, det sier jeg deg.
Selv Hempf liker ham. Vi ville skyte oss selv i foten.
Jeg går ned.
"Kjærlighetens ansikter."
Jeg hører mye om det du gjør.
De sier at kulturen er i gode hender. Navnet ditt nevnes i partikretser.
Vi er partiets skjold og sverd. Det husker jeg til enhver tid.
Hva synes du om ham?
Om Georg Dreyman?
Kanskje...
Kanskje hva?
Kanskje han ikke er så ren som han virker.
Grubitz!
Det er derfor du og jeg er på toppen. En vanlig stasimann ville sagt:
"En av våre beste! Så lojal!" o.s.v. Men vi kan se mer.
Du er på vei helt mot toppen, Grubitz.
Det er noe skummelt ved ham. Jeg kan føle det på kroppen.
Dreyman skal ha selskap i neste uke.
Det kommer tvilsomme folk. Hauser og den gjengen.
Prøv å installere avlyttingsutsyr diskret før det.
Tiltak A og B. Bare i leiligheten.
Ikke noe iøynefallende. Han har mektige venner.
Ingen må vite om dette før vi har funnet noe.
Men får du noe på ham-
-vil du få en god venn i sentralkomiteen.
Forstår du hva jeg sier?
Ha en hyggelig kveld, kamerat minister.
Hvorfor stirrer han på oss?
Hva gjør han her, forresten? Jeg tror han er forelsket i deg.
Jeg kan ikke la kvelden gå
-uten å skåle for våre kunstnere. En stor sosialist-
-jeg husker ikke hvem det var, sa en gang:
Forfattere er sjelens ingeniører.
Så Georg Dreyman er en av vårt lands fremste ingeniører.
-Sjarmerende venner du har. -Paul!
Og for Christa-Maria Sieland.
DDRs vakreste perle.
La oss heve våre glass for Christa-Marie Sieland.
Tre hurra for henne.
-Han fortjener ikke å si noe til deg. -Bli hos meg!
Og nå noe for sjelen...
Får jeg lov?
-Hvordan likte du talen min? -Mange takk.
Jeg likte skuespillet også.
-Det var virkelig godt. -"Sjelens ingeniører."
-Det var et sitat av Stalin. -Virkelig?
Jeg liker også å provosere, herr Hauser.
Men i motsetning til deg vet jeg hvor langt jeg kan gå.
Jeg er mer som vår kjære Dreyman.
Han vet partiet trenger kunstnere, men kunstnerne trenger partiet mer.
Skal du snakke politikk, finner jeg en annen dansepartner.
-Jeg er villig. -For sent!
-Jeg følger teatret med interesse. -Det pleide å være teaterfolkene...
-Paul! -Jeg har kjent herr Hauser i årevis.
Kamerat Schwalber! Du gjorde også en god jobb i kveld.
Godt du jobber med sånne regissører. Sånn var det ikke alltid.
Du mener Jerska?
Jeg synes dere har dømt ham for hardt.
Jovisst gikk han for langt med det han sa. Uten tvil.
Men sett deg selv et øyeblikk i hans sted.
Du, som en mann av ære.
Han kan ikke fjerne navnet sitt fra den erklæringen.
Han kunne jobbe for hvilket som helst teater i vest. Men han vil være her.
For han tror på sosialismen og dette landet.
-At hans yrkesforbud er... -Yrkesforbud?
Det har vi ikke her! Du burde velge dine ord med mer omhu.
Kamerat Hempf, bare mellom oss:
Stykkene mine er ikke sterke nok til å overleve Schwalbers regi.
Jeg trenger Jerska og jeg mener at dere har dømt ham for hardt.
Det gjør ikke jeg. Men det er det vi alle elsker ved stykkene dine.
Din kjærlighet til menneskene, din tro på at folk kan forandre seg.
Dreyman, uansett hvor ofte du sier det i stykkene dine-
-folk forandrer seg ikke!
Hvordan har han det, forresten?
Han håper at yrkes...
At han snart kan jobbe igjen.
-Gjør han rett i å håpe? -Selvfølgelig.
Så lenge han lever og enda lenger.
For som du vet, Dreyman, håpet dør alltid sist.
Teamet vil være klart til å montere utstyret på stedet i morgen.
Det må være ferdig til torsdag. Tror du at du greier det?
God natt.
Ved den 10. partikonferansen er den økonomiske politikken solid.
Jeg får trøbbel hvis jeg ikke går nå. Med venninnen min.
Venninnen?
-Greit. -La oss spille!
20 minutter.
-Ja? -Fru Meineke...
Ett ord om dette til noen, så mister Masha plassen sin på universitetet.
-Er det forstått? -Ja.
Send fru Meineke en gave for at hun samarbeidet.
Det må være torsdag igjen. Tiden går så fort...
Kanskje det er bra.
-Hvordan har du det? -Ikke så verst.
-Det er ikke alltid så bråkete. -Bare på torsdager, jeg vet det.
Ja.
Vi savnet deg på premieren.
Gjorde Schwalber en god jobb?
-Det gode var stjålet fra deg. -Det holder tankene mine i live.
Jeg orker ikke de feite stivpyntede folkene på premierer lenger.
Det høres ikke ut som meg, gjør det vel?
Kanskje dette er den virkelige meg, ikke den gamle Jerska.
Han var vennlig og omtenksom, næret av suksess.
Alt takket være pampenes nåde.
Men jeg skal ikke klage mye lenger.
I mitt neste liv skal jeg bare være forfatter.
En lykkelig forfatter som kan skrive hva han vil.
Som deg?
Hva er en regissør hvis han ikke kan regissere?
Han er en kinomaskinist uten film-
-en møller uten korn. Han er ingenting.
Absolutt ingenting.
Albert, ministeren var på premieren. Minister Hempf.
Jeg snakket med ham om forbudet ditt.
Det ser lovende ut.
Han ga meg håp, konkret håp. Bokstavelig talt.
Virkelig?
Det er flott.
Billig georgisk vin. Château Jeska.
Så kommer vår hellige dranker?
Jeg glemte å spørre ham.
Du er sterk og kraftfull.
Det er sånn jeg trenger deg. Slipp ikke dette svarte inn i livet ditt.
-Albert er min venn. -Og du er min.
Ser ut som 50.
Men jeg blir 40, ikke sant?
Glem ikke at du lovte å ha slips på fødselsdagen din.
Det skulle jeg, men jeg har ikke ett.
Bon anniversaire!
-Et slips? -Du sa at du ikke ville ha bøker.
Eller kan du ikke knytte et slips, din gamle arbeiderklasse-poet?
Hva? Jeg ble født med slips på meg!
Jeg måtte "kjempe meg ut av mine middelklasselenker."
Så ta på deg de lenkene igjen, bare for min skyld.
Greit...
Det er ingen sak å knytte et slips.
Fru Meineke, kan du komme inn et øyeblikk?
Kan du knytte et slips?
Du aner ikke hvor takknemlig jeg er.
Føler du deg uvel?
Nei...det går bra.
Ferdig?
Fantastisk. Perfekt, det kunne ikke vært bedre.
Det blir vår hemmelighet. Du kan vel holde på en hemmelighet?
Selvfølgelig.
Jøss!
Jeg trodde ikke du ville greie det.
Du skjuler jo vanligvis ikke talentene dine.
Du aner ikke hva jeg kan greie!
Den første gjesten.
Våre kjære naboer har låst ytterdøra igjen. Kan du gå?
Ja, jeg går.
Maestro! Våre beskjedne gaver.
Jeg sa uttrykkelig ingen bøker! Men takk.
Ta en titt først.
-Vil du ha en drink? -Vodka til meg.
-Hvorfor sitter Albert helt alene? -Han vil ikke snakke med oss.
Han sendte oss vekk.
Jeg har også med noe til deg.
Kom du virkelig hit for å lese?
Det er Brecht!
Jeg føler meg som en svindler sammen med disse menneskene.
Svindler? Kutt ut, Albert!
Du mister grepet ditt på virkeligheten.
Du vet hvordan vi beundrer deg, hvordan alle beundrer deg.
For noe jeg gjorde for 10 år siden-
-og sannsynligvis aldri kan gjøre igjen.
Min yndlingsregissør! Vent! Jeg må snakke litt med deg.
Fortell meg en gang til hvordan du kom i denne posisjonen.
Rent talent. Selvfølgelig!
Men hva mer måtte du gjøre?
-Alle vet at du jobber for Stasi. -For en hårreisende beskyldning!
-Paul! -Hva?
Unnskyld min venn, han har drukket for mye.
-Men du vet at han jobber for Stasi! -Nei, Paul.
Jeg vet ikke det.
Du er så idealistisk at du nesten er en pamp.
Det var informanter og ensrettede som ham som ødela Albert.
Hvis du ikke tar srilling, så er du ikke et menneske!
Hvis du noen gang vil gjøre noe, så ring.
Hvis ikke så trenger vi ikke møtes igjen.
-Vennene dine har ikke mye smak. -Det er urettferdig.
Her!
-Se på denne nydelige kløpinnen. -Det er en salatgaffel!
Men den er allikevel nydelig.
Og se på denne.
-Jeg skriver mitt nye stykke med den. -Du har heller ingen smak!
Jeg har det når det gjelder noen ting.
Den er fra Jerska.
Så han ga deg en bok!
"Sonate for et godt menneske"
"Lazlo" og CMS pakker ut gaver-
-så har de antagelig samleie."
Du er sent ute.
Beklager, kaptein. De røde lysene forsinket meg fire minutter.
Du vet hvordan det er.
De er allerede i gang! Utrolig!
Disse kunstnerne! De holder på hele tiden!
Det er derfor jeg heller avlytter dem enn prester eller fredsaktivister.
Ser deg i morgen klokken 11.
Albert Jerska, operasjon 'Engerling'.
Systematisk som vanlig, Wiesler. Mappen blir sendt. Vi spiser lunsj.
BSGs volleyballag møtes klokken 19.
Har du glemt det? Sjefer sitter der borte.
Et sted må sosialismen begynne.
Angående nummerskiltene på bilen som kjørte frøken Sieland hjem...
Det er minister Hempfs bil.
Wiesler, vi kan ikke overvåke toppfolk.
Jeg fjernet det fra rapporten din. Ingenting skriftlig mer, kun muntlig!
Så vi hjelper et komite- medlem å bli kvitt er rival.
Du vet hva dette kan bety for min karriere. Og for din.
Hvis vi finner noe...
Var det derfor vi vervet oss?
Husker du eden vi avla?
-"Vi er partiets skjold og sverd." -Hva er partiet om ikke medlemmene?
Og hvis de medlemmene er innflytelsesrike desto bedre!
Jeg har en ny en.
Honecker kommer inn på kontoret sitt-
-åpner vinduet, ser sola og sier...
Hva er i veien?
Å, unnskyld meg...
Jeg bare...
Nei, fortsett, kollega!
Det er ikke farlig å le av partiformannen, hva?
Jeg kan sannsynligvis vitsen allikevel.
Kom igjen, fortell oss den!
Vel...
Honecker...jeg mener kamerat generalsekretæren,-
-ser sola og sier: "God morgen, kjære sol!"
Mer som: "God morgen, kjære sol!"
Sola svarer: "God morgen, kjære Erich." Og ved middagstid-
-går Erich til vinduet og sier "God dag, kjære sol!"
Sola svarer. "God dag, kjære Erich!" Om kvelden, sier Erich igjen:
"God kveld, kjære sol!" og sola svarer ikke.
"God kveld, kjære sol..." "Hva er i veien?" spør han.
Og sola sier: "Dra til helvete, jeg er i vesten nå!"
Navn?
Tjenestegrad? Avdeling?
Jeg?
Stigler.
Underløytnant Axel Stigler. Avdeling M.
Jeg behøver ikke fortelle deg hva dette betyr for din karriere.
Vær så snill, kamerat oberstøytnant. Jeg bare...
Du bare hånte partiet! Det er en provokasjon og sannsynligvis-
-bare toppen av isfjellet!
Jeg skal rapportere dette til ministerens kontor.
Jeg tøyser bare! Den var god, hva?
Men din var også god. Men jeg kan en bedre en.
Hva er forskjellen på Honecker og en telefon?
Ingen. Heng opp, prøv på nytt!
-Blir du med? -Nei, jeg må hjem.
Kaldt?
Christa, du glemte vårt møte på torsdag.
Eller hadde poeten din to fødselsdager på rad?
Kom igjen, hopp inn.
Hopp inn!
Du vet ikke hva som er bra for deg.
Vær ikke bekymret.
Jeg tar meg av deg.
Fortell meg at du ikke trenger det.
Si det bare, så skal jeg la deg gå.
Jeg skal treffe noen.
Hvor tror du vi skal?
Jeg skal kjøre deg til ham!
Da kommer du raskere dit.
Tid for noen bitre sannheter.
Ja?
De idiotene!
Neste torsdag på Metropol.
Kjør!
Christa?
Hold meg bare fast.
God kveld, kamerat!
Du er 5 minutter for sen igjen.
God kveld. 11. etasje, høyre korridor.
Jeg er allerede her oppe.
Hvordan kom du inn i bygningen?
Det bor flere av dere her.
Jeg tror ikke jeg har vært her før.
Nei, det tror jeg ikke du har.
Vel? Var det godt?
Bli en stund.
Jeg kan ikke. Min neste kunde er klokka halv.
Jeg jobber etter timeplan.
Klokka halv to.
-Det rekker du ikke. -Jovisst. Vær ikke bekymret.
Bestill meg for lengre tid neste gang.
Ha det.
Georg?
-Har du hørt om Hauser? -Nei, hva har hendt?
Han får ikke reisetillatelse til forelesningene sine i vest.
Er du overrasket? Han burde vente det når han opptrer så arrogant.
Ville du la ham reise hvis du var i deres stilling?
"CMS kommer hjem, 'Lazlo' er enig-
-i Hausers reiseforbud.
Har du sett Brechtboken min? Brechtboken min.
Jeg vet ikke hvor den er.
Merkelig, jeg kunne sverget på...
En dag i blå månes september
Stille under et ungt plommetre
Da holdt jeg henne, min stille, bleke elskede
I min arm som man holder en lys drøm
Og over oss i den skjønne sommerhimmel
Var en sky, som jeg lenge så
Det var meget hvit og så høyt oppe
Og da jeg så opp igjen, så var den ikke lenger der
-Ja? -Georg? Wallner her.
Hva er det?
Georg, det er om Jerska. Han hengte seg i går kveld.
Georg?
Jeg legger på, greit?
"Sonate for et godt menneske."
Du vet hva Lenin sa om Beethovens 'Appassionata'?
"Fortsetter jeg å høre på den, får jeg ikke gjort ferdig revolusjonen."
Kan noen som har hørt denne musikken-
-jeg mener, virkelig hørt den-
-virkelig være et dårlig menneske?
Er du virkelig i Stasi?
Vet du egentlig hva Stasi er?
Ja, de er slemme menn som setter folk i fengsel, sier min far.
Jeg skjønner.
Og hva heter din...
Min hva?
Ball! Hva heter ballen din?
Du er morsom! Baller har ikke navn.
Alt er på plass, minister. Den siste teknologien.
Bak hver lysbryter, selv på toalettet.
-Tiltak C i entreen... -Du sa at du ville finne noe!
Finn noe!
Jeg advarer til og med min verste fiende mot å skuffe meg.
Nå kom deg ut herfra!
Nowack, hold øye med Christa-Maria.
Rapporter om hvert minutt hun ikke er sammen med meg.
Vi har inndratt Hausers reise- tillatelse til kulturkonferansen.
Kanskje det vil føre til noe. De to står hverandre svært nær.
Hvordan går det mellom CMS og ministeren?
-De møtes i morgen kveld, tror jeg. -Det er bra!
Vi har mye å tjene på denne kjærlighetsaffæren.
Eller å tape.
Glem ikke det.
Jeg pleide bare å være redd for to ting:
Å være alene, og ikke å være stand til å skrive.
Siden Alberts død bryr jeg meg ikke om å skrive-
-eller om andre mennesker.
Alt jeg er redd for nå er å miste deg.
Du trenger ikke være redd i kveld.
-Jeg skal bare ut et par timer. -Hvor skal du?
Møte en gammel klassevenninne i byen.
Er det sant, Christa?
Er det sant?
Hvordan våger du!
Jeg vet det.
Jeg vet hvor du skal.
Og jeg ber deg om ikke å gå.
Du trenger ham ikke.
Jeg vet om medikamentene dine også.
Og hvor liten tro du har på talentet ditt.
Ha i det minste tro på meg.
Christa-Maria, du er en stor kunstner.
Det vet jeg.
Og publikummet ditt vet det også.
Du trenger ham ikke.
Bli her.
Ikke gå til ham.
Nei?
Trenger jeg ham ikke?
Trenger jeg ikke hele dette systemet?
Hva med deg?
Da trenger ikke du det heller. Eller trenger det enda mindre.
Men du går også til sengs med dem. Hvorfor gjør du det?
For de kan ødelegge deg også, på tross av talentet ditt og troen din.
For de bestemmer hva vi skal spille-
-hvem som skal spille og hvem som kan regissere.
Du vil ikke ende opp som Jerska.
Og det vil ikke jeg heller.
Det er derfor jeg går nå.
Du har rett i så mange ting og jeg ønsker å forandre så mye.
Men jeg ber deg. Jeg bønnfaller deg: Ikke gå!
Vel, sjef er jeg presis?
La meg gjette hva de to gjør...
La meg ta over.
Jeg vil ikke at du skal jobbe overtid på grunn av meg.
"Gå ikke gjennom den døra."
Hvor skal hun?
-Møte en gammel klassevenninne. -Aha.
Du skal få detaljert rapport i morgen. Jeg greier meg.
God natt.
Hva glor du på?
Soda.
Nei, eh...
Vodka.
Dobbel.
En til.
Kan jeg få en konjakk, takk?
Frøken?
Gå din vei, jeg vil være alene.
Frøken Sieland.
Kjenner vi hverandre?
Du kjenner ikke meg, men jeg kjenner deg.
Mange mennesker elsker deg for den du er.
-Skuespillere er aldri dem de er. -Du er det.
Jeg har sett deg på scenen.
Du var mer den du er-
-enn det du er nå.
Så du vet hvordan jeg er.
Jeg er ditt publikum.
-Jeg må gå. -Hvor da?
Jeg skal møte en gammel klassevenninne. Jeg...
Skjønner du?
Akkurat nå var du ikke deg selv.
Nei?
Nei.
Så du kjenner henne godt, denne Christa-Maria Sieland.
Hva tror du...
Ville hun såre en som elsker henne over alt annet?
-Ville hun selge seg for kunsten? -For kunsten?
Du har allerede kunsten. Det ville være en dårlig handel.
Du er en stor kunstner.
Vet du ikke det?
Og du er en god mann.
"Da jeg begynte skiftet kranglet 'Lazlo' og CMS-
-om hvorvidt CMS skulle møte sin klassevenninne(?)
Til slutt går hun. 'Lazlo' virker lei seg for dette.
Men etter cirka 20 minutter kommer CMS tilbake-
-til 'Lazlos' forbauselse og min. Han virker svært glad for dette.
Heftige intime handlinger følger.
Hun sier at hun aldri vil gå igjen. Han sier gjentatte ganger:
"Nå har jeg styrken, nå skal jeg gjøre noe."
Dette handler sannsynligvis om å skrive et nytt skuespill.
I de siste ukene har 'Lazlos' skriving vært plaget av vansker.
Hva hun mener med det hun sa er uklart.
Kanskje hun akter å stelle huset bedre.
Resten av kvelden var fredelig."
Å, kamerat...å...
Det er bare fordi... Han sover også.
God rapport.
Virkelig?
Jeg visste ikke at han var så ille ute.
Ikke jeg heller.
"Om en som kom seg til den andre siden:
Statistikkontoret i Hans Beimlers Strasse-
-teller alt, vet alt.
Antallet sko jeg kjøper i året: 2,3.
Antallet bøker jeg leser i året: 3,2.
Antallet elever som tar eksamen med S hvert år:
6347.
Men det er en ting de ikke teller-
-kanskje fordi byråkratene også syntes at det er vondt-
-og det er selvmord. Hvis du ringer Beimler Strasse for å spørre-
-hvor mange mellom Elben og Oder-
-mellom Østersjøen og Ertzgebirge som drives i døden av desperasjon-
-er tall-orakelet vårt taust. Men de noterer kanskje navnet ditt-
-for sikkerhetstjenesten.
Disse grå mennene som sørger for sikkerhet i landet vårt, og lykke.
I 1977 sluttet landet vårt å telle selvmord.
De kalte dem selvmordere.
Men det har ingenting med mord å gjøre.
Det kjenner ingen blodtørst, ingen het lidenskap-
-det kjenner bare døden, døden for alt håp.
Da vi sluttet å telle-
-var det bare ett land i Europa som drev flere mennesker i døden.
Ungarn. Vi kom som nummer to-
-landet med "virkelig eksisterende sosialisme".
En av dem som ikke ble tellet er Albert Jerska, den store regissøren.
Det er ham jeg vil snakke om i dag.
Jeg prøvde å få tak i statistikk som viser...
...at statssikkerhetstjenesten opererer mer effektivt enn vi tror!
Dumt nok øvde jeg meg på min tale for vesten her inne.
Siden da er jeg blitt meget musikalsk.
Vi kan treffes hos meg.
"Kl.15, Pankowminnesmerket"
Vel, er dette trygt nok?
Min egen 'livvakt'. Jeg kaller ham Rolf. Det heter han sikkert også.
Snakk i vei.
Her.
Vil du offentliggjøre dette?
I vesten, med din hjelp. Vil du hjelpe?
-Har du fortalt det til Christa? -Nei.
Jeg vil hjelpe deg så lenge du ikke forteller henne noe.
-Hva? -Det er for hennes egen trygghet.
Det kunne bli bra for 'Der Spiegel'. Jeg er venn av en redaktør der.
Gregor Hessenstein. Kjenner du ham?
-Ikke personlig. -Du må treffe ham.
Men du kan ikke publisere den i ditt eget navn.
Hvis du da ikke synes at-
-et 48 timers forhør er morsomt. Jeg fryser!
Kunne vi gå hjem til meg?
Det er ikke noe Stasi hjemme hos meg!
En venn av Margot Honecker, vinner av Nasjonalprisen.
-Av andre klasse! -Leiligheten min er ren!
Hvis vi bare kunne være sikre...
Jeg har en idé om hvordan vi kan sjekke leiligheten din.
Onkel Frank kommer på besøk fra Vest-Berlin hver lørdag-
-i sin store, gylne Mercedes.
Det virker litt risikabelt på meg, herr Hauser.
Ja, jeg er enig med Georg.
Gjemme din nevø under baksetet?
-Jeg er ikke sikker. -De leter ikke under setene.
De ser under akslene, banker på eksos-anlegget, så er jeg over.
Paul også.
Grensevaktene er ikke særlig glupe.
Hvilken grense vil du krysse?
Heinrich Heine Strasse. Gode gamle Heinrich Heine.
De kjenner meg og den gylne Mercedesen min.
Jeg er venner med vaktene.
Jeg ringer deg om to timer, med en Schultheiss-øl i hånda-
-og rapporterer nyhetene: Paul er over.
Nei!
-Hva med Pauls stasimann? -Rolf!
Rolfen, Rolfen...
Han vil tro at Paul er hjemme.
Greit, jeg må dra.
Vi vil vel ikke at han skal bli kvalt?
Det ville være synd.
Greit, vær forsiktig.
En øl til?
Grensekontrollen, Heinrich Heine Strasse.
Hvem er dette?
Ikke noe svar.
Bare denne gangen, min venn.
-Dreyman. -Greit, Pauls plan funket.
-Ingen grensekontroll? -Nei.
Ingen spesiell sjekking. De gutta er ikke så ille. Det gikk som planlagt.
Takk for at du gjorde dette, herr Hauser.
Glem det, det var ikke så farlig.
Ser deg snart og mange takk.
Hva gjør vi hvis de spør om hva vi gjør sammen?
Da...sier vi...
At vi skriver et skuespill sammen.
Til DDRs 40-årsjubileum.
Ja!
Og det er litt sant.
Hvem skulle tro at stats- sikkerhetstjenesten var så udugelig?
Hvem skulle tro at de var sånne idioter?
Bare vent...
"Kl.19.32.
Ingen flere-
-hendelser verd å notere."
Hallo, kamerat. Hør på dette!
Javisst, i 1967-
-var det mange selvmord. Men hvorfor i 1977? Forklar.
Du må beskrive de sosiale forholdene bedre.
Det burde forbli litteratur, ikke politisk hets.
Teksten er god nok. Jeg vil bare at folk i vesten skal forstår den.
Det blir i alle fall en sensasjon.
-Det er Hauser! -Selvsagt er det Hauser.
Han er ikke i vesten.
De skriver et skuespill sammen.
Til 40-årsjubileet.
Det høres ikke ut som et skuespill for meg.
Nei vel? Hva da?
Jeg vet ikke...men ikke et skuespill.
Du tenker mye, sersjant Leye.
-Du er vel ikke en intellektuell? -Jeg? Nei.
-Jeg er ikke en sånn. -Så oppfør deg ikke som en.
Jeg valgte deg fordi du kjenner utstyret og ikk3e stiller spørsmål.
-Overlat tenkingen til overordnede. -Javel, kaptein.
Da går jeg.
God dag... godt arbeid.
Jeg mener, jeg ønsker deg en god arbeidsdag.
Kanskje jeg kan skrive om denne delen.
Jeg skal sende deg alt det materiale vi har.
Kan du greie det på to uker?
Da kan jeg ta den inn som hovedoppslag første uke i mars.
Det er Christa.
Georg?
Christa, dette er Gregor Hessenstein.
-Christa Sieland. -Selvfølgelig, det vet jeg!
Hva slags sammensvergelse driver dere med?
Hauser og jeg skriver et skuespill-
-til DDRs 40-årsjubileum. -Sammen?
-Spiegel vil skrive om det. -Og hvem skal spille hovedrollen?
Du. Hvem vil du helst spille: Lenin eller hans kjære gamle mor?
Du kan velge.
Jeg skjønner at jeg ikke er velkommen her. Jeg tar meg en lur.
Forsiktigheten din er prisverdig.
Jo færre som vet om det, jo bedre. Stasi er ikke til å spøke med.
I den forbindelse har jeg med noe til deg.
Jeg ville foretrukket kaken. Jeg har skrivemaskin.
Stasi kan identifisere den. Hvis de fant-
-teksten ved grensen, ville du ende opp i Hohenschönhausen.
Og det er ikke morsomt, som Paul kan bekrefte, ikke sant?
Jeg er redd for at jeg bare fikk tak i rødt bånd til denne modellen.
-Har du noe imot å skrive med rødt? -Det blir ikke noe problem.
Har du et sted hvor du kan gjemme den?
-Ja, jeg skal finne ett. -Ta ikke lett på det.
Jeg vil ikke at min neste artikkel skal handle om din forsvinning!
Ingen må vite at skrivemaskinen eksisterer!
Er denne-
-leiligheten virkelig sikker? -Ja.
Den er det eneste stedet i DDR hvor jeg kan si hva jeg vil.
Fint. La oss skåle for det.
Dette er ekte saker.
For deg! For at du lar hele Tyskland se DDRs sanne ansikt!
Skål.
Den er bedre enn de russiske greiene. For din suksess!
Jeg må snakke med kamerat Grubitz.
-Vet du hva vi har investert... -I morgen klokken halv tre...
Si til ham at hvis han røper noe-
-så stenger vi hele kirken!
Han kan ringe til Paven og klage!
Greit, jeg har brukt nok tid på dette tøvet.
Wiesler, godt at du er her.
Jeg må vise deg noe.
"Fengselsbetingelser for opprørske kunstnere.
Basert på karakterprofil." Ganske vitenskapelig, hva?
Og se på dette:
"Undersøkelsesansvarlig: A. Grubitz." Flott, ikke sant?
Jeg ga ham bare en toer...
De burde ikke tro at å få en doktorgrad hos meg er enkelt.
Men dette er førsteklasses.
Visste du at det bare er fem typer kunstnere?
Din mann, Dreyman, er en type 4. En "hysterisk antroposentriker".
Holder ikke ut å være alene, snakker alltid, trenger venner.
Den typen burde aldri stilles for retten. De trives med det.
Midlertidig forvaring er den beste måten å behandle dem på.
Komplett isolasjon uten fastsatt dato for løslatelse.
Ingen kontakt med mennesker, ikke engang med vaktene.
God behandling, ingen trakassering, ingen skandaler-
-ingenting de kan skrive om senere.
Etter ti måneder løslater vi dem.
Plutselig...Vil den fyren ikke lage mer bråk for oss.
Og best av alt:
De fleste type 4 som vi har behandlet på denne måten-
-skriver aldri noe mer! Eller maler, eller kunstnere nå gjør...
Og det uten bruk av makt...
Helt enkelt! Som en-
-som en gave.
Hva bringer deg hit?
-Noen utvikling med Dreyman? -Det er derfor jeg er her.
Jeg tror tiden er inne...
For hva?
Til å slanke operasjonen.
Jeg vil ikke kjøre dag- og nattskift-
-på en så usikker sak. -Usikker, hva?
Du tror ikke at vi vil finne noe for ministeren?
Kanskje hvis vi er mer fleksible-
-hvis vi overvåker 'Lazlo' utenfor hans fire vegger.
Skal jeg gi saken til Udo?
Jeg vil gjerne fortsette med den selv.
-Hvorfor det? -Det kunne gi resultater.
Jeg må bare planlegge mer fleksibelt-
-når jeg kommer og går, dag og natt.
Kanskje han driver med noe ute.
Det er noe som ikke føles riktig her.
Du skjuler noe.
Greit, jeg tar Udo av saken.
Jeg kan bruke ham i kirkesaken. Send meg en skriftlig søknad.
Skriv som grunn: "Mangel på mistenkelige handlinger."
Og, Wiesler!
Et lite råd til deg: Vi er ikke på høyskolen lenger.
Prosjekter handler ikke om karakterer, men om suksess.
"Statens statistikkontor teller alt, vet alt.
Antall sko jeg kjøper i året: 2.3. Antall bøker jeg leser i året: 3.2.
Og antall elever som tar eksamen med S hvert år:
6347.
"Kl. 17 leser 'Lazlo' første akt av jubileumsskuespillet-
-for Hauser og Wallner."
TANNLEGE
-Vi skriver ikke et skuespill. -Du trenger ikke fortelle meg...
-Men jeg vil det. Det er en tekst... -Ikke fortell meg det.
Kanskje jeg er så upålitelig som vennene dine sier.
Jeg er hos deg nå.
Uansett hva.
Minister Riesenhuber, forfatter-
-av rapporten, sier det ikke er en enkel sak-
-å redde skadde skoger.
Øst- og vest-tyske forbindelser er anstrengte.
Der Spiegel publiserte i dag-
-en tekst av en anonym øst-tysk forfatter-
-om selvmord i Den Tyske Demokratiske Republikk.
Etter en rekke selvmord av kunstnere i Øst-Berlin,-
-den siste er Albert Jerska.
Etter å ha hatt yrkesforbud i 7 år, begikk Jerska selvmord 5. januar.
I 1977 sluttet DDR å publisere data som dreide seg om selvmord.
Det året var Ungarn eneste landet i Europa med høyere selvmordstall.
Javel...
Du har mislykkes totalt, Grubitz, din udugelige amatør!
General, vår mann i Der Spiegel har skaffet oss en kopi av originalen.
Så hvem har skrevet den?
Han vet ikke, men når vi undersøker skriften...
-Du er håpløs! Skaff meg navn! -Så snart vi får resultatene.-
Hvis ikke blir du stilt opp mot muren.
Andrea, hvor er skrifteksperten?
Så det er en skrivemaskin herfra-
-produsert for eksport, antakelig en Kolibri reiseskrivemaskin-
-laget av VEB Groma. Hadde blekket vært svart, ville jeg visst mer.
-Hvem har en sånn skrivemaskin? -Det er ingen registrert i DDR.
-Hva betyr det? Hva bruker Hauser? -Paul Hauser-
-bruker en Valentino skrivemaskin laget av Olivetti.
Den har en mer horisontal...
Og Wallner?
Han skriver på en Optima Elite.
-Georg Dreyman? -Han skriver først for hånd-
-så maskinskriver han tekstene på en Wanderer Torpedo.
Han bruker aldri noe annet.
Hvor stor er denne Kolibrimaskinen?
En av de minste som finnes.
19.5 cm x 9 cm x 19.5 cm.
Like enkel å smugle som en bok.
Takk. Du kan gå.
Adjø, kamerat.
"Den hemmelige selvmordstatistikken."
Andrea, sett meg over til Wiesler.
"Kl.16. Gruppen er utslitt-
-etter så mye skriving."
INTERN STAB
-Ja? -Har du hørt om denne artikkelen?
-I Der Spiegel? Ja. -Og?
Hauser ringte Dreyman og fortalte ham om den.
Wiesler, dette er meget viktig. Både for min karriere og din.
Sa han hvem som kan stå bak den? Eller har du noen tanker om det?
Jeg tror ikke han nevnte noe. Nei...overhodet ingenting.
En redaktør i Spiegel krysset grensen under falsk navn den 27.-
-og tilbrakte fire timer her. Gregor Hessenstein.
Avd. 6 skygget ham til Prenzlauer Berg, så mistet vi ham.
Hadde han kontakt med Dreyman?
-Da ville jeg nevnt det i rapporten. -Ja, selvfølgelig.
Men jeg lukter en forfatter bak denne teksten.
Jeg vil bli forbauset hvis jeg tar feil. Så hold ørene åpne!
Pokker!
Hopp inn.
Hvis en medarbeider lurer deg, så vil du straffe ham, ikke sant?
-Javisst. -Selv en kvinne?
-Ikke sant? -Ja, selvfølgelig!
Er ikke alle som tjener en stor mann en del av medarbeiderne hans?
Det kan du si. Ja, du kan se det sånn.
Der får hun ulovlige medikamenter. Christa-Maria Sieland.
Du burde vite dette, det er din avdeling.
Det er opp til deg om du knuser henne eller ikke-
-men jeg vil aldri mer se henne på en tysk scene.
Så kom deg ut.
Lukk døra!
Frøken Sieland. Vennligst bli med oss. Vi har noen spørsmål.
Kom igjen.
Så...
Kamerat Sieland, du har hatt en flott karriere, hva?
Virkelig synd. Du var god.
Du var virkelig god.
Men bare for kortlivet.
Sett deg.
Hva gjør skuespillere når de ikke kan spille lenger?
Vær så snill...
Er det ikke noe jeg kan gjøre for deg?
For...statssikkerhetstjenesten?
Det er litt sent for det.
Jeg kjenner nesten alle kunstnerne våre. Jeg kunne finne ut mye.
Jeg tror deg. Men det vil ikke hjelpe deg nå.
Kanskje det er noe annet jeg kunne gjøre.
Noe som kunne være behagelig for oss begge.
Dessverre har du gjort,-
-hvordan skal jeg si det, en mektig mann til din fiende.
Derfor har jeg mindre frihet enn det jeg vanligvis ville hatt.
Er det ingen måte jeg kan redde meg selv på?
Jeg beklager, frøken.
Det er én mulighet.
Siden du er så mye sammen med forfattere-
-og kunstnere.
Du vet vel ikke noe om en artikkel i denne ukens Der Spiegel?
En artikkel om selvmord.
Statssikkerhetstjenesten! Åpne døra!
Åpne!
Han har tent lyset i arbeidsrommet.
Gå inn før han ødelegger bevis.
Brekkjern!
Jeg tror ikke det blir nødvendig. Hva er i veien, kamerater?
Vi har en ransakingsordre.
-Hva leter dere etter? -Det er konfidensielt.
Boysen, Müller: soveværelset. Greska: kjøkkenet-
-badet, entreen. Heise og Thomas: stua arbeidsrommet. Gå!
Hva brenner du i denne?
Dårlige tekster.
En masse vestlig litteratur, hva?
Den boken var en gave fra Margot Honecker.
-Status? -Alt går etter planen.
Vi fant ingenting bortsett fra vestlige bøker og aviser.
-Ikke et spor å finne! -Har dere lett nøye?
Ja, kamerat!
Hva er vårt neste trekk?
-Kamerat? -Trekk ut mennene dine!
I tilfelle det er skjedd noen skade, kan du kreve kompensasjon.
Alt er sikkert helt i orden.
Ja?
Jeg venter deg i Hohen- schönhausen i morgen klokken 9.
Jeg skal si hva vi alle tenker. Det var Christa-Maria.
Stasi tok henne og hun anga deg.
-Det var ikke henne. -Hvordan kan du være så sikker?
Du sa selv at hun ikke var hjemme i går kveld.
Hun vet om gjemmestedet.
Ja, hun vet om det.
Så hvis du har rett og ransakingen skyldes henne-
-så er hun vår skytsengel.
Jeg er her for å treffe oberstløytnant Grubitz.
Kaptein Wiesler.
Forhørsrom 76.
Ja! Kom inn!
Sitt ned.
Så?
Hva handlet det om?
Spør du meg hva det handlet om?
Hva mistenker du Dreyman for?
Han skrev artikkelen i Der Spiegel.
Hva tyder på det?
Bli med meg!
Her.
Jeg vet ikke hvordan du kunne være så sløv at du overså alt dette!
Men jeg kjenner deg annerledes, spesielt som forhørsleder.
Så jeg gir deg en siste sjanse.
Bring inn fange 662, nå!
Er du fortsatt på riktig side?
-Ja. -Så kødd det ikke til igjen.
Skal jeg sette håndjern på fangen?
Nei, hun er informant nå. Du kan gå.
Så du er føringsoffiseren min?
Skriv.
Så før meg.
Om 10 timer...
Nei, om ni og en halv-
-vil Roessing fortelle publikum at du av helsegrunner ikke kan spille.
Og det vil bli siste gang du blir nevnt i skuespillerverdenen.
Er det dét du vil?
Fortell oss hvor bevisene er gjemt.
Det finnes ingen beviser og ingen skrivemaskin.
Jeg fant på det hele.
Jeg håper ikke det.
Hvis det er sånn, må vi beholde deg her.
En falsk forklaring er mened, som fører til cirka to år i fengsel.
Dreyman må gå i fengsel likevel etter din forklaring-
-og det materialet vi allerede har funnet i leiligheten.
Redd i det minste deg selv.
Du aner ikke hvor mange som sitter i fengsel her pga av dumt heltemot.
Glem ikke ditt publikum.
"Glem ikke ditt publikum!" Han har noen pussige ideer!
Glem ikke hva staten har gjort for deg...
Gjennom hele ditt liv.
Nå kan du gjøre noe for staten. Og den vil takke deg.
Fortell meg hvor skrivemaskinen er gjemt.
Dreyman vil aldri få vite det.
Jeg slipper deg løs og vi slår til etter at du er tilbake hos ham.
Du greier sikkert å spille overrasket.
Og i kveld er du tilbake på scenen.
I ditt element.
Foran ditt publikum.
Fortell meg hvor dokumentene er.
Hvor er de?
De er i leiligheten...
Under dørterskelen-
-mellom stua-
-og entreen.
Den kan taes bort.
Mener du her?
Merk stedet med et kryss.
Du ser medtatt ut. Husk at du er informant nå.
Det betyr ansvar, som samarbeid og hemmelighold-
-men også privilegier...
Vakt!
-Ring Wiesler for meg! -Wiesler har forlatt stedet, kamerat.
Jeg skjønner!
Hva gjør en rytter når han blir kastet av? Han klatrer på igjen.
Sov det av deg. Det som skjedde har ingenting med huset å gjøre.
Nei, men med hele landet.
Kutt ut! Jeg var hos Kerschner, de hadde ikke vann. Jeg må dusje.
Du hadde hastverk med å komme hit!
-Operasjon 'Lazlo' er i gang! -Er begge i leiligheten?
Her er dagens rapport.
Den siste rapporten for operasjon 'Lazlo'.
-Hvorfor ringte du meg ikke? -Hva?
Hvorfor ringte du meg ikke?
Jeg var ute på landet.
Kan du gi meg neglebørsten?
Stasi var her. De ransaket leiligheten.
Hvem var her?
Statssikkerhetstjenesten. Lukk opp!
Bli her.
Hallo, kamerat Dreyman. Jeg er oberstløytnant Grubitz.
Jeg ville forsikre meg om at de gjorde en grundig jobb her i går.
Arbeidsrommet? Vi begynner der.
Menn, let grundig etter notater gjemt i bøkene.
Å, hva har vi her?
Denne dørterskelen ser litt mistenkelig ut.
Kunne det være...et hemmelig rom?
La henne gå. Hun er ikke mistenkt.
Skuespillerinnen...
Jeg var for svak. Jeg kan aldri gjøre godt igjen-
-det jeg gjorde galt. -Det er ingenting å gjøre godt igjen!
Jeg flyttet skrive...
Tilgi meg, tilgi meg...
Tilgi meg...
Ta mennene med tilbake til hoved- kvarteret. Dette oppdraget er over.
Jeg er ferdig med oppdraget, kamerat Dreyman.
Vi må ha fått et feilaktig tips. Beklager.
Kom igjen.
Det er en ting du må forstå, Wiesler.
Karrieren din er over.
Selv om du var for smart til å etterlate noen spor.
Du vil ende opp i en kjeller og dampe opp brev til du går av.
Det betyr de neste 20 årene.
20 år!
Det er lang tid.
"Mikhail Gorbatsjov valgt til leder for det sovjetiske kommunistpartiet."
4 ÅR OG 7 MÅNEDER SENERE
Muren er åpen!
Ja, muren er åpen!
Grensevaktene har åpnet portene. Begeistringen er enorm!
Folk strømmer ut i tusentalll Det er utrolig!
Kjære lyttere, 9. november 1989 vil gå inn i historien!
2 ÅR SENERE
Hva er i veien, barnet mitt?
Din Arthur er død.
Arthur...
Kan du ikke ta feil? Bare denne ene gangen? Jeg så ham i morges!
Nei, søster. Tro meg. Han falt i døden.
De lojale mennene omgir ham som dere omgir meg.
På tross av den høye solen kaster de 7 skygger på hans edle døde kropp.
Knust av det store hjulet, jeg ser det-
-selv om jeg heller vil se en hvilken som helst annen redsel.
Hvorfor blir jeg ikke spart for disse synene?
Elena! Gå hjem og sørg.
Jeg skal ta skiftet ditt.
For mange minner, hva?
Jeg kunne heller ikke være der inne.
Men hva er det jeg hører?
Har du ikke skrevet siden muren falt?
Det er ikke bra.
Etter alt vårt land har investert i deg.
Skjønt jeg forstår deg, Dreyman.
Hva er det å skrive om i dette nye Tyskland?
Ingenting å tro på, ingenting å gjøre opprør mot.
Livet var godt i vår lille republikk. Mange mennesker innser det nå.
-Det er noe jeg må spørre deg om. -Spør i vei.
Hvorfor ble jeg ikke overvåket? Alle andre ble det.
Hvorfor ikke jeg?
Du var under full overvåking!
-Vi visste alt om deg. -Full overvåking?
Hver tomme var avlyttet. Hele opplegget.
Umulig!
Ta en titt bak lysbryterne dine.
Vi visste alt.
Vi visste at du ikke kunne gi vår lille Christa det hun trengte.
Å tenke seg at folk som du en gang styrte et land...
"Besøkende velkomne."
Det tar et øyeblikk, det er flere mapper om din sak.
Jeg har ordnet dem kronologisk. De eldste på toppen-
-de nyere under.
Operasjon 'Lazlo': Objekt: Georg Dreyman.
Dekknavn 'Lazlo'åpnet.
Tips om mistanke kom fra minister Bruno Hempf.
'Lazlo' får av en kurer daglig-
-levert Frankfurter Allgemeine Zeitung uten offisiell tillatelse.
Jeg foreslår at vi ikke griper inn-
-for ikke å vekke mistanke om overvåking.
'Lazlo' og CMS pakker ut gaver og har så sannsynligvis samleie.
Den besøkende var Paul Hausers onkel fra Vest-Berlin.
De forteller ham om et skuespill-
-som Hauser og Dreyman skal skrive til DDRs 40-årsjubileum.
Vi venter videre opplysninger om skuespillet-
-sammendrag av handlingen etc.
Innholdet i akt 1:
Lenin er i konstant fare.
Tross økende press, fortsetter han med sine revolusjonære planer.
Lenin er utmattet.
HGW...
HGW XX/7.
Jeg Christa-Maria Sieland, forplikter meg frivillig-
-til å arbeide for statssikkerhetstjenesten.
Denne beslutningen er et resultat av min overbevisning...
Georg Dreyman skrev artikkelen "En som kom seg til andre siden".
Hans medsammensvorne var journalisten Paul Hauser...
Christa Sieland ble arrestert 10. mars-
-for stoffmisbruk etter tips fra minister Hempf.
Hun ble løslatt kl. 1.50 11. mars-
-etter å ha avslørt 'Lazlos'gjemmested-
-og ha vervet seg som informanten 'Marta'.
Kl. 1.50...
Så når gjorde hun...
Etter den mislykkede hus- ransakingen 11. mars, 1985-
-og 'Martas' dødsulykke-
-ble operasjon 'Lazlo' avsluttet.
Note: HGWs forfremmelsesnekt settes i verk omgående.
Han overføres til Avd. M, med anbefaling om-
-ikke å bli gitt oppdrag som gir ham eneansvar.
Kl. 10.50: Gjenopptar overvåking utenfor 'Lazlos' hus.
Kl. 3.10 kommer 'Marta' fra Hohen- schönhausen til leiligheten hans.
Husransaking og rapport følger.
Slutt på operasjon 'Lazlo'. HGW.
Kl. 3.15.
Hvem er HGW XX/7?
Stans.
Tilbake til Hufeland Strasse.
TO ÅR SENERE
"Sonate for et godt menneske"
Hallo.
"Georg Dreyman Sonate for et godt menneske"
"Tilegnet HGW XX/7, i takknemlighet"
29.80. Skal jeg pakke den inn som gave?
Nei, den er til meg.